Åbo Underrättelser
Åbo Underrättelser | |
![]() | |
Slogan | Livet är lokalt ![]() |
---|---|
Publikationstyp | Tidning ![]() |
Grundad | 1824 |
Land | Finland ![]() |
Huvudkontor | Gezeliusgatan 2, Åbo, Finland |
Grundare | Christian Ludvig Hjelt ![]() |
Chefredaktör | Susanna Landor |
Politisk beteckning | Oberoende |
Språk | Svenska ![]() |
Upplaga | 4 768 (2023) |
Format | Tabloidformat ![]() |
Huvudägare | ÅU Media Ab |
ISSN | ISSN 0785-398X |
Webbplats | abounderrattelser.fi |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bb/%C3%85bo_Underr%C3%A4ttelser_framsida_01-12-1939.jpg/250px-%C3%85bo_Underr%C3%A4ttelser_framsida_01-12-1939.jpg)
Åbo Underrättelser (ÅU) är en svenskspråkig dagstidning som ges ut i Åbo i Finland. Åbo Underrättelser kom ut med sitt första nummer lördagen den 3 januari 1824[1] och är numera den äldsta dagstidning i Finland som fortfarande utkommer. Tidningen kommer ut fem dagar i veckan (tisdag till och med lördag) med en upplaga som år 2023 uppgick till cirka 4 800 exemplar.[2]
Historik
[redigera | redigera wikitext]Tidningens första huvudredaktör var filosofie magistern, boktryckaren och bokhandlaren Christian Ludvig Hjelt.[3] Det första numret trycktes i Bibel-Sällskapets Boktryckeri i Åbo, och därefter började man ge ut tidningen med två nummer i veckan. Sedermera har utgivningsfrekvensen varierat, allt mellan tre nummer per vecka och sju nummer per vecka. Tidningen är femdagarstidning sedan 1969.
Åbo Underrättelser utkom oavbrutet mellan 1824 och 1827, då den gjorde uppehåll i två år. Uppehållet berodde, av allt att döma, på den fruktansvärda Åbo brand den 4 september 1827. Tidningen kom åter ut regelbundet från 1829 till 1869, även om den rent juridiskt gick i konkurs 1863. Tidningen indrogs av myndigheterna 1869 i och med nummer 180. Efter ett kort uppehåll återuppstod tidningen under namnet Åbo underrättelser. Ny följd.
Under många årtionden var det hård konkurrens om de svenskspråkiga läsarna i Åboregionen, då även andra svenskspråkiga dagstidningar utkom i området. Dagstidningen Åbo Posten konkurrerade om läsarna mellan 1873 och 1883.[4] Den andra tidningen, Åbo Tidning, konkurrerade däremot redan om läsarna då ÅU började utkomma.
Åbo Tidning, som under årens lopp gått under olika namn, sammanslogs med Åbo Underrättelser. Ny följd år 1906. I samband med sammanslagningen återtog ÅU sitt ursprungliga namn Åbo Underrättelser.
Den anrika tidningens webbupplaga har utkommit på Internet sedan 1998. ÅU trycks sedan hösten 2006 hos Salon Lehtitehdas i Salo.
Spridning
[redigera | redigera wikitext]Tidningens nyhetsbevakning täcker hela Egentliga Finland, Åbo, S:t Karins, Reso, Nådendal, Pargas, Nagu, Korpo, Houtskär, Iniö, Dragsfjärd, Kimito och Västanfjärd. Huvudredaktionen är belägen i Åbo, med lokalredaktörer stationerade i Pargas och Kimito. Åbo Underrättelser bevakar också de övriga svenskspråkiga delarna av Finland via nyhetsbyrån SPT.[5][ej i angiven källa]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d6/%C3%85bo_Underr%C3%A4ttelser_annons.jpg/250px-%C3%85bo_Underr%C3%A4ttelser_annons.jpg)
Tidningen har flera storutdelningar per år, som täcker alla tvåspråkiga hushåll i Egentliga Finland samt alla hushåll i Åbolands skärgård och Åbo centrum. Upplagan uppgår då till 60 000 exemplar.[6]
Chefredaktörer
[redigera | redigera wikitext]- Christian Ludvig Hjelt (1824–?)
- N. H. Pinello (tjänstgöringstid okänd)
- Gustaf Adolf Schultz (1850–1859)
- Johan Wilhelm Lillja (1859–1866)
- ?
- Ernst Rönnbäck (1868–1875)
- Ernst von Wendt (1907–1909)
- Elias Lodenius (1909–1919)
- Einar Holmberg (1919–1933)
- Sigurd Portin (1938–1957)
- Ole Torvalds (1958–1967)
- ?
- Meta Torvalds (1971–1977)
- Bo Stenström (1978–1987)
- Torbjörn Kevin (1987–2014)
- Pär Landor (2014–2017)
- Stefan Holmström (2017–2018)
- Tom Simola (2018–2024)
- Susanna Landor (2024-)[7]
Se även
[redigera | redigera wikitext]- Turun Sanomat, landskapets finskspråkiga huvudtidning
- Hufvudstadsbladet, Finlands största svenskspråkiga tidning
- Vasabladet, den viktigaste tidningen i svenskspråkiga Österbotten
- Lista över finländska dagstidningar
Källor
[redigera | redigera wikitext]Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ Historiska tidningsbiblioteket, Åbo Underrättelser (svenska) Läst 31 januari 2012.
- ^ ”Vuositilasto-2023” (på finska). Media Audit Finland. https://mediaauditfinland.fi/wp-content/uploads/2024/04/Vuositilasto-2023.pd. Läst 7 juni 2024.
- ^ Om Christian L. Hjelt på Svenskt boklexikon. Åren 1830-1865 (svenska) Läst 31 januari 2012.
- ^ Om ”Åbo Posten” på Historiska tidningsbiblioteket (svenska) Läst 31 januari 2012.
- ^ ”Tidningshusen bildar egen nyhetsbyrå”. Åbo Underrättelser. https://abounderrattelser.fi/tidningshusen-bildar-egen-nyhetsbyra/. Läst 9 februari 2021.
- ^ ”Årskalender – AUMEDIA”. Åbo Underrättelser. https://annonsera.abounderrattelser.fi/sv/annonsorens-kalender/. Läst 9 februari 2021.
- ^ ”Nagubo blir ny chefredaktör för ÅU – "Det ska bli jäkligt roligt" | Åbo Underrättelser”. abounderrattelser.fi. 6 maj 2024. https://abounderrattelser.fi/nagubo-blir-ny-chefredaktor-for-au-det-ska-bli-jakligt-roligt/. Läst 6 maj 2024.
Övriga källor
[redigera | redigera wikitext]- Om ”Åbo Underrättelser” på Nordisk familjebok, Uggleupplagan 33, sp. 937. (svenska) Läst 31 januari 2012.
- Nikula, Oscar: Turun kaupungin historia 1809–1856, s. 451.
- Svenska social- och kommunalhögskolan vid Helsingfors universitet (svenska) Läst 31 januari 2012.
Vidare läsning
[redigera | redigera wikitext]- Karlsson, Svenolof, red (1998). Lämlar: En bok utgiven av Åbo underrättelser, baserad på 175 års erfarenhet. Åbo: Sydvästkusten. ISBN 951-9020-08-X
- Perälä, A: Tilanomistaja kirja-alalla: Christian Ludvig Hjelt kirjanpainajana, kustantajana ja kirjakauppiaana 1823-1849 [Godsägare i bokbranschen: Christian Ludvig Hjelt som boktryckare, förläggare och bokhandlare 1823-1849]. Societas Scientiarum Fennica 2019, Helsinki
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]- ÅU:s webbplats
- Åbo Underrättelser nummer 1 på Historiska tidningsbiblioteket (svenska) Läst 31 januari 2012.
- Åbo Underrättelser i Uppslagsverket Finland (webbupplaga, 2012). CC-BY-SA 4.0