Finnskog
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2a/Ritam%C3%A4ki_2.jpg/250px-Ritam%C3%A4ki_2.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9f/Finngammelg%C3%A5rden_2009.jpg/250px-Finngammelg%C3%A5rden_2009.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3d/Alma_Augustsson_finsk.jpg/250px-Alma_Augustsson_finsk.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/Pontus_Nordling_i_Finlands_rundradio_intervjuar_%22Nitaho-Jussi%22_Johannes_Johansson_Oinonen.jpg/250px-Pontus_Nordling_i_Finlands_rundradio_intervjuar_%22Nitaho-Jussi%22_Johannes_Johansson_Oinonen.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a5/Herberge_eller_loft_i_Dalby_%28L%C3%A5ngaf%29_socken.jpg/250px-Herberge_eller_loft_i_Dalby_%28L%C3%A5ngaf%29_socken.jpg)
Finnskog eller finnmark används som begrepp för de ofta ganska otillgängliga skogbevuxna områden i mellersta Sverige och sydöstra Norge som skogsfinnar (svedjefinnar) befolkade på 1600-talets början. Svedjebruket fordrade storvuxen och tillgänglig skog, vilket förekom i stor mängd i obebodda gränstrakter där marken ännu var obruten.
Bakgrund
[redigera | redigera wikitext]Genom skattefrihet under sex år underlättades etableringen och den permanenta bosättningen av skogsmarkerna som eftersträvades blev därmed möjlig. Till detta hör att det i en del finnmarker, som Ramsberg och Ljusnarsberg, började bedrivas bergsbruk. Att sedan svedjebruket förbjöds när bergsbruket behövde skogen för kolning påverkade inte de etableringar som redan skett.
Det sista finskspråkiga området var norra Värmland, bland annat Norra Finnskoga, Södra Finnskoga, Lekvattnet och Östmark. Skogsarbetaren, målaren och vandraren Nitaho-Jussi, Johannes Johansson Oinoinen, som dog 1965, fick Finlands Lejons orden av presidenten Urho Kekkonen som symbol för de sista 15 då ännu finsktalande i Värmlands finnmarker.[1]
Finnskogsområden
[redigera | redigera wikitext]De huvudsakliga sammanhängande områdena med finnbosättningar i Sverige och Norge[2][3][4]:
- Västra och norra Värmland samt östra Hedmark
- Sydvästra Värmland, sydligaste Hedmark och östra Akershus
- Bergslagen, med intilliggande delar av Västerdalarna och östra Värmland
- Östra Dalarna, Västra Gästrikland och Sydvästra Hälsingland
- Västra Hälsingland och nordöstra Dalarna
- Norra Hälsingland och södra Medelpad
- Södra Ångermanland
- Tiveden och sydvästra Närke (tidiga bosättningar)
- Sydöstra Buskerud, södra Oppland, Østfold fylke, norra och västra Akershus samt norra Oslo
Dessutom fanns spridd finnbebyggelse och mindre koncentrationer i andra delar av Södermanland, Värmland, Hedmark, Dalarna, Gästrikland, Hälsingland, Jämtland, Medelpad, Ångermanland och Lappland.
Beskrivningar av Sveriges finnskogar
[redigera | redigera wikitext]Carl Axel Gottlund, lektor vid Helsingfors universitet, räknas som en pionjär i beskrivningen av finnskogsområdena i Sverige. I syfte att kartlägga finnskogskulturen företog Gottlund åren 1820−1821 en resa.[5] Gottlund utgav senare en skildring av förhållandena i Grangärde finnmark.[6] I en modern kartläggning av finnskogarnas historia ingår Kari Tarkiainens trebandsverk Finnarnas historia i Sverige.[7] 1995 blev finnskogarna i Värmland föremål för en doktorsavhandling.[8] Intresseorganisationen Finnsam utkom 2001 med boken Det skogsfinska kulturarvet.[9]
Se även
[redigera | redigera wikitext]- Finnmarken
- Alfta finnskog
- Grangärde finnmark
- Karlskoga finnmark
- Kramfors finnmark
- Malungs finnmark
- Nås finnmark
- Orsa finnmark
- Rättviks finnmark
- Skattlösberg
- Torsby Finnskogscentrum
Finnskogar i populärkulturen
[redigera | redigera wikitext]Källor
[redigera | redigera wikitext]- ^ Bild från Nitaho-Jussis begravning, Värmlands museum
- ^ Broberg, Richard (1988). Bergfors, Erik Olof. red. Finsk invandring till mellersta Sverige. Uppsala: Dialekt- och folkminnesarkivet. ISBN 91-85540-39-0
- ^ Wedin, Maud, red (2001). Det skogsfinska kulturarvet. Falun: FINNSAM i samarbete med Finnbygdens Förlag. ISBN 91-88644-02-2
- ^ Christensen, Trygve (2002) (på norska). Skogfinner og finnskoger. Oslo: eget förlag. ISBN 82-992916-3-1
- ^ Bergman, Fredrik (2006). ”När finnarna intog svenska ödeskogar”. Populär historia 2006:1,: sid. 48-53 : färgill.. 1102-0822. ISSN 1102-0822. http://www.popularhistoria.se/artiklar/nar-finnarna-intog-svenska-odeskogar/. Libris 10285145
- ^ Boethius, Jacob; Gottlund Carl Axel (1823). Prosten och kyrkoherden mag. Jacob Boëthii Bref om finnarna i Grangärdet. Med noter och tillägg av G-nd. Infördt i Mnemosyne för september månad 1821. Åbo, 1823. Tryckt i bibel-sällskapets tryckeri. (Åbo tryckt i bibel-sällskapets: boktryckeri.). Åbo. Libris 2409466
- ^ Tarkiainen, Kari (1990-1996). Finnarnas historia i Sverige. Stockholm: Nordiska museet. Libris 8216118
- ^ Bladh, Gabriel (1995). Finnskogens landskap och människor under fyra sekler: en studie av natur och samhälle i förändring = [Finnskogen's landscape and people under four centuries] : [a study of nature and society in change]. Meddelanden från Göteborgs universitets geografiska institutioner. Ser. B, 0346-6663 ; 87. Göteborg: Kulturgeografiska institutionen, Handelshögsk. vid Göteborgs univ. Libris 7758347. ISBN 91-86472-22-4
- ^ Det skogsfinska kulturarvet. Falun: FINNSAM i samarbete med Finnbygden. 2001. Libris 8381911. ISBN 91-88644-02-2
Vidare läsning
[redigera | redigera wikitext]- Axelson, Maximilian (1852). Vandring i Wermlands elfdal och finnskogar. Stockholm. Libris 1677604. http://urn.fi/URN:NBN:fi-fd2010-00002042 - Faksimilutgåva. Karlstad: NWT. 1978. Libris 197427
- Berglund, Axel; Nilsson Skans, Torsten; Evans, Ailinor (2006). Svenskfinnar : Axel Berglund berättar. Vansbro: Finnmarkens hembygdsförening Kroktorp. Libris 19960596. ISBN 978-91-631-8990-6
- Boethius, Jacob (1823). Bref om finnarna i Grangärdet : med noter och tillägg / af G-nd [=Karl Axel Gottlund]. Åbo. Libris 2569309
- Ehrenroth, Björn; Sundén-Cullberg, Ann; Shutrick, Helena (2005). Den blommande finnskogen. Torsby: Boviggen. Libris 9882970. ISBN 91-973664-4-7
- Enewald, Nils (1920). Sverige och Finnmarken : svensk Finnmarkspolitik under äldre tid och den svensk-norska gränsläggningen 1751. Lund: Gleerup. Libris 384800
- Welinder, Stig (2015). Vilka var och är skogsfinnarna? : en historisk begreppsdiskussion. Falun: Finnbygdens förlag. Libris 19279004. ISBN 978-91-88644-34-3
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]- Finnsam (Finnbygder i samverkan)
- Finnskogslandet Mottiland
- Finnskogsmuseet
- Turism i finnskogarna
- Byn Austmarka
- Glomdalsmuseet
|